PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Poprvé jsem Ho viděl v televizi. To s Chrámovou horou.
To jsem o Něm slyšel poprvé.
Je to šance.
Šance uvěřit.
Jen tady chci být...
s Ním. Já... Ani Ho nemusím vidět.
Ještě jsem al-Masiha neviděla, ale...
až ano, poznám to.
Protože jsem spatřila oči Boha.
Poznám, jestli je tím, co o něm lidi tvrdí,
jakmile se do nich podívám.
ABY HLEDÍCE HLEDĚLI A NEUVIDĚLI
PŘICHOZÍ HOVOR BAILEYOVÁ
Sakra.
Promiň!
Pod stěrače.
ZTRATIL SE PES SAMPSON!!!
Hlavně to dej na každé auto.
Proč chtěl dle vás Bůh zachránit váš kostel, reverende?
Na to byste se asi měl zeptat Boha, ale za sebe mohu říct,
že cítím nesmírnou pokoru a neskutečně si vážím
všech lidí, kteří nás přijeli do našeho města podpořit.
JONAH: BER TELEFONY, PROSÍM
...kvůli něčemu. Co myslíte, že hledají? - Odpověď.
PROMIŇ, JONAHU. VOLÁ JONAH
- Odpověď na co? - Na svoje modlitby.
Nabízíme ke stažení e-knihu, která shrnuje naše studium Bible.
Jmenuje se Jak číst Bibli. Můžete ji stáhnout na DIB-radio.org.
Posloucháte rádio Jeho hlas, KWTZ, 91,4 FM.
Přinášíme vám tělo Kristovo.
Dobré ráno, sluníčko.
Hlavně pomalu. Nemusíš pospíchat.
Pravil: „Já jsem Hospodin, tvůj Bůh,
už od vyjití z Egypta; Boha kromě mne nikdy nepoznáš,
není jiný Spasitel než já!“ A přesto tu místo Něj uctíváte jiného...
Bůh opovrhuje...
- Jako křesťanská Coachella. Co tu děláme? - Hledáme nějaký příběh.
Na to ses vykašlala v Izraeli.
Dej mi vědět, jak ta neshoda mezi Izraelem a Palestinou dopadne.
- Mezitím... - Mezitím na mě tlačí stanice.
Základy žurnalistiky, Rubene. Sleduj příběh. Příběh je on a on je tady.
A kde jako přesně?
MATHERS: UŽ VYŠEL ZE SVÉHO STANU?
EVA: JEŠTĚ NE. DOVNITŘ K NĚMU CHODÍ JEN REVEREND.
MATHERS: VYTVÁŘÍ KOLEM SEBE AURU.
Úkryt už je plný, Jen. Zkus mou kancelář nebo zadní část kostela.
- Sejdeme se po obědě? - Fajn.
- Reverende. - Minutku, dobře? Díky.
- Reverende? - Jak můžu pomoct?
Jsem Staci. Tohle je má dcera, Raeah. Moc mě těší. Viděla jsem vás v televizi.
Vítejte. Jsme rádi, že tu jste. Udělejte si tu pohodlí...
- Kde to jen půjde. - Já jen... Můžeme Ho vidět?
Přijely jsme až z Denveru.
Rozhodně brzy.
- Rozhodně vás napíšu na seznam. - On existuje seznam?
Nebojte se. Ahoj.
„A skutečně, na planetě malého prince byla...
jako na všech planetách dobrá tráva i plevel.“
„Tedy z dobrých semen dobrá tráva
a ze špatných semen býlí.
Ale semena jsou neviditelná. Spí hluboko v zemi,
až některému...
napadne se probudit.“
MALÝ PRINC
To jsem já.
Felix.
Pojď dál.
Promiňte, že ruším.
Dnes ráno byla na zemi jinovatka.
Potřebujete přikrývky? V noci tu bývá zima.
Sledoval jsem ptáčka... jak pije rozpouštějící se jinovatku.
Člověka napadne, kde se tu uprostřed léta vzala jinovatka.
Ale ptáček vypil, kolik mohl, a odletěl.
Lidé, Vaši následovníci... Nevím, jestli jste to viděl, ale...
je jich mnoho.
Pořád Vás chtějí vidět a vědět, co dál.
Kdo ví, co bude dál?
Já...
myslel, že Vy.
- Ne, nevím. - Ale...
To tys mě sem přivedl, Felixi.
Co ti řeklo, že to máš udělat?
Nevím. Prostě jsem to udělal.
Jako ten ptáček.
Buď jako ten ptáček, Felixi.
Dáš mi jednu?
Díky.
Už jsi tu dlouho?
- Až moc dlouho. - Místní?
Pocházím z městečka.
Taky jsem chtěla vypadnout.
A vypadla jste?
Nakonec ano.
Takže jsi tu byla už od začátku?
Před tímhle povykem?
Věděla jsem, že se něco blíží.
Tys to věděla?
Jak?
Je to hloupost.
Jen do toho.
Někdy v hlavě vidím věci.
Mám epilepsii.
Rodiče tomu tak nechtějí říkat, ale mám.
Odmítají si to připustit.
A co?
Všechno.
Sebe, mě.
A co jeho?
Jsou věřící?
- Myslí si, že jsou. - Co myslíš, že jsou?
Ztracení.
O ničem nemají páru.
Felixi, je hluboká noc.
Spi.
Co se děje?
Nemá žádný plán.
Vím, je pozdě, ale chci vám něco ukázat.
Dejte mi chvilku.
Posaďte se.
Ignoruješ své osobní problémy a přiměješ se sem dorazit v neděli.
To je to, co uctíváš.
- Uctívám? - Všichni něco uctívají.
Naší jedinou volbou je, co. Někteří se klaní penězům.
- Jiní moci, intelektu. - Nahrával jste mě?
Jsi akolyta CIA.
Dělal jsem svou práci. Jako vy.
- Neberte si to osobně. - Neberu.
Slyšela jste o radikálovi Oscarovi Wallacovi?
- Chlápek, co hacknul burzu. - Jo. Napsal knihu.
Kulturní terorista. Roznítil tím spoustu lidí,
ale stal se z něj magnet pro radikály a extrémisty.
Ve své knize používá úplně stejná slova jako náš přítel.
„Všichni něco uctívají. Naší jedinou volbou je, co.
Někteří se klaní penězům, jiní moci, intelektu.“
Pak zpochybňuje společnost, ve které žijeme,
společnost, kterou řídí svět hamižnosti, peněz a moci.
Píše, že jediný způsob, jak s tím bojovat, je vytvořit pořádný zmatek.
To vyvolává potřebu pochybovat. Zmatek vyvolává strach,
který nás nutí pochybovat o všem, abychom našli nějaký smysl.
Jestli se ptáte, jaká je jeho agenda, možná vychází z Wallacova manifestu.
Vytvořit zmatek. A rozhodně se mu to daří.
To je vše. Jen jsem myslel, že byste to měla vědět.
Díky za informaci.
- Přeju dobrou noc. - Já vám taky.
- Jsi moc slabý. Pomůžu ti. - Zvládnu to.
Pomůžu ti.
Bratři! Je mrtvý!
Je mrtvý!
Bože, odpusť našim živým a mrtvým...
- Měli bychom se vrátit do Sýrie. - Ne!
Tam aspoň budeš moct jít k doktorovi.
- Nikam nejdu. Zůstávám. - Abys tu umřel? To přece nechceš.
Neumřu.
Nevíš, co říkáš.
- Blouzníš. - Neznáš Ho.
Neznáš Ho. Ne tak jako já.
Zradil tě.
Myslíš si, že jsi výjimečný? Že jsi vyvolený?
Tak proč nejsi s Ním?
- Protože je v Americe. Je to podvodník. - Lžeš!
Je to tak! Nevidíš to.
Nevidíš to, protože ses zbláznil.
Nevidíš to, protože ho miluješ.
- Maminko? - Copak je, broučku?
Kde je tatínek?
Nejspíš pracuje.
- Pojď jíst. - Tak proč tady má auto?
Já to udělám!
- Strejdo Zeve! - Ahoj, Ellie.
Jak se máš?
- Co se děje? - Promiň, že jsme sem tak vtrhly, ale...
Běž si hrát s Cookie...
Přijdu si hloupě. Nejspíš to nic není, jen...
S tím chaosem na Západním břehu...
Nevíš, kde je Aviram?
Nemůžu se mu dovolat. Napadlo mě, že jsi ho poslal na nějakou misi.
Neřekl ti to.
Musel jsem ho suspendovat.
Suspendovat?
Co provedl?
To ti nemůžu říct.
Ale můžu ti říct, že tenhle týden ho čeká slyšení před radou.
Určitě mu nic není. Dorazí tam.
Jeho auto je už tři dny před naším domem. Dali mu botičku.
Dám ho hledat. Určitě o nic nejde.
Díky, Zeve.
Ellie, už musíme jít!
Ellie?
- Zdravíčko. - Můžu ti pomoct?
Jo.
- Vezmu si tuhle. - Jak je libo.
Máš nějakej doklad?
Resnick. Odkud z Texasu jseš?
Moje žena je z Austinu.
To je fajn.
Očividně ses tam nenarodil.
Ne. Před pár lety jsem se tam přestěhoval.
Jak chceš platit?
„Jákob měl sen: Hle, na zemi stojí žebřík, jehož vrchol dosahuje k nebesům,
a po něm vystupují a sestupují poslové Boží.“
- Tati. - To mě ani neobejmeš?
- Co tu děláš? - Volalas, pamatuješ?
Jen jsem překvapená. Nevěděla jsem, že dorazíš.
Čekalas, že pošlu šek?
Ne.
O peníze sis neřekla už 20 let. Jasně, že jsem přijel.
Od doby, co jsem ti volala, se situace změnila. Hodně.
Ne zrovna k lepšímu.
Jak se má Felix?
Dobře.
Vím, že by ses neozvala, kdyby něco nebylo špatně.
Jste v pohodě?
Dovol mi být tvým tátou.
Jsem tu, abych pomohl.
Je rád o samotě.
Ede.
Přijde mi to zvláštní, tolik lidí...
Lidi ho nejspíš nezajímají.
Vůbec nikdo.
Zajímají.
Jsi chytrý, Felixi. Studoval jsi teologii.
Tak se mnou mluv na rovinu.
Kdo myslíš, že je?
Neviděl jsi to, co já.
Kdyby ano, nazýval bych ho navráceným Ježíšem?
- Slyšel jsem právě první zakokrhání? - Někdy je nejlepší odpovědí mlčet.
Tihle lidé si sem pro něco přišli.
Opustili své domovy, práci, rodinu, aby přišli k tvému kostelu.
Chtějí nějakou odpověď.
Nechtěl bych být tím, kdo je zklame.
Třetí chemoterapie byla poslední, kterou jsme si mohli dovolit.
Jonah si musel vzít další práci.
Bylo to těžké.
Nebyl nikdy doma.
Není to jeho vina. Nějak jsme účty platit museli.
Když na to přišlo, byly jsme samy dvě.
Proto jsem ji sem přivezla.
Víte, já...
Nemůže prostě umřít.
VYPNĚTE PŘEJETÍM
Poslouchejte...
Muž, který nás sem vyvedl...
není to navrátivší se prorok Ježíš.
- Využil nás. - Zahnal ISIL, všichni jsme to viděli.
Viděli jsme písečnou bouři, jak zahnala ISIL!
Dovedl nás k bráně našich nepřátel!
Večer odejdeme do Jordánska, kde máme skutečné útočiště
a kde na nás naši muslimští bratři čekají s otevřenou náručí.
Chápu, jak se musíte cítit.
A taky vím, kolik máte otázek.
Proč se to stalo?
Co bude dál?
Musel jsem si položit stejné otázky jako vy.
A hodně o nich přemýšlet.
Proč se to stalo?
Co teď?
Co všichni čekáme?
Hej!
- Hej! - Sampsone?
Sampsone?
Povím vám o sobě příběh.
Nikdy jsem to nikomu neřekl.
Jednou jsem se díval přes údolí, ve kterém jsem žil.
Na obzoru jsem viděl bouři.
Ve vzduchu jsem cítil déšť.
Bouřka byla tak blízko, až jsem ji cítil. A představoval jsem si, že....
takový je možná Bůh.
Něco, co je nám tak blízko a zároveň tak daleko.
Rozhodl jsem se, že to je Bůh.
Ten pocit.
Je zraněný. Opatrně, synku.
- Opatrně. - Sundám to z tebe, dobře?
Dokud jsem si ten pocit pamatoval, Bůh byl se mnou.
A mohl jsem s ním překonat všechno.
Dokonce i smrt.
A do prdele.
To já se tak rozhodl.
Zvolil jsem si Boha.
Ale co se stane, když si Bůh zvolí tebe?
Pak nemáš žádnou kontrolu.
Pak není součástí tvého příběhu.
To ty jsi součástí Jeho příběhu.
O tomhle jsme nerozhodli my.
To Bůh.
Jen On ví, co se stane teď.
Vyšel ze svého stanu!
- Cože? - Odchází z města!
Kde je?
Je čas se rozloučit.
Má velké bolesti. Snažili jsme se, synku.
Sampsone...
Neboj, kamaráde.
Je vážně zraněný.
Prosím, pomozte mu.
Vím, že to dokážete.
Ne! Sampsone!
Měl jste ho zachránit!
Ne, neměl.
Teď už netrpí.
Hej! Co se stalo?
Co tady děláte? Ptám se, co tady sakra děláte?
- Odpovězte! - Do toho vám nic není.
To teda je, kruci.
Mluvte se mnou.
Co jsem se naposledy dívala, Šin Bet nemá v USA jurisdikci.
To ani CIA.
- Nemůžete ho pustit z hlavy? - Vy očividně taky ne.
Přijel jsem ho zabít.
Měl jste úkol ho zavraždit.
Oni netuší, že jste tady.
Dostal se vám pod kůži, co?
Proto jste smazal tu nahrávku.
Nesuďte mě, dokud se s ním nesetkáte.
Už se stalo.
Chtít žít není zločin.
Slíbil jsem svému otci, že jeho jméno bude žít dál.
Čti mi.
„‚Nebyli snad spokojeni tam, kde byli?‘
Zeptal se malý princ...“
„‚Nikdy nejsme spokojeni tam, kde jsme,‘
vysvětloval výhybkář.“
Co tady děláte?
Přišel jsem pro tebe.
„Lidé mají hvězdy...
jenže ty nejsou stejné.“
„Těm, kdo cestují, jsou průvodci.
Pro druhé nejsou ničím než malými světýlky.
Ale ty budeš mít hvězdy,
jaké nemá nikdo.“